IVANA SE U GRADU ŠKOLUJE, A NA SELU GLUMI U POZORIŠTU
BANATSKO KARAĐORĐEVO – Ivana Mileusnić je jedna posebna mlada devojka koja živi na selu. Ivana živi u Banatskom Karađorđevu, selu sa oko dve hiljade stanovnika u opštini Žitište. Ide u četvrti razred Medicinske škole u Zrenjaninu. Iako joj je trenutno glavna briga škola, Ivana nije želela da joj život na selu i svakodnevno putovanje u […]
![IVANA SE U GRADU ŠKOLUJE, A NA SELU GLUMI U POZORIŠTU IVANA SE U GRADU ŠKOLUJE, A NA SELU GLUMI U POZORIŠTU](https://zrenjaninski.com/wp-content/uploads/sites/10/2016/11/ivana-mileusnic.jpg)
BANATSKO KARAĐORĐEVO – Ivana Mileusnić je jedna posebna mlada devojka koja živi na selu. Ivana živi u Banatskom Karađorđevu, selu sa oko dve hiljade stanovnika u opštini Žitište. Ide u četvrti razred Medicinske škole u Zrenjaninu. Iako joj je trenutno glavna briga škola, Ivana nije želela da joj život na selu i svakodnevno putovanje u grad u školu, koje oduzima dosta vremena, ograniči život.
![Ivana Mileusnić](https://www.zrenjaninski.com/wp-content/uploads/sites/10/2016/11/ivana-mileusnic.jpg)
– Već tri godine amaterski se bavim glumom u pozorištu „Jovica Jelić“ u našem selu – priča Ivana. – U pozorište sam došla sasvim slučajno. Čula sam da našem režiseru Milanu Martinoviću, poznatijem kao Mićko, treba jedna uloga mlade devojke, devojčice, i došla sam na čitalačku probu, nastavila da dolazim i tako dobila ulogu u svojoj prvoj predstavi „Jeste li to došli“ gde sam glumila Koviljku. Kasnije su usledile ostale predstave i evo me ovde već 3 godine – kaže Ivana i dodaje da joj je sada pozorište druga kuća.
– Ne želim da zvuči kao kliše, ali zaista to mislim. Uživam da budem tamo, uvek mi izmame osmeh na lice. U pozorištu mogu da budem svoja, da zaboravim na sve brige – dodaje naša sagovornica.
Banatsko Karađorđevo, inače, jedno je od retkih sela u kojem već 35 godina radi amatersko pozorište. Amatersko, a kao profesionalno. Pozorište ima svoj repertoar, publiku, svake sezone izbaci dve premijere, i igra jednu predstavu nedeljno. Potpuno netipično za selo. U selu radi jedna strana firma koja proizvodi sušeno povrće, pa su i mogućnosti zapošljavanja nešto veće nego u drugim selima, ne samo žitištanske, nego i zrenjaninske opštine.
Život mladih na selu zavisi od samog pojedinca, kao i u gradu, od toga koja su njegova interesovanja i kako želi da provede svoje slobodno vreme, smatra Ivana
– Imam sreću da u mom selu imam širok izbor. Odabrala sam ono što mene lično zanima i što volim, i to je folklor i pozorište. Imam dosta obaveza, a malo vremena, ali se trudim da pronađem vremena za sve. Za školu koja je na prvom mestu, pa pozorište i zatim folklor – ističe ona.
Ivana voli život na selu, ali kako će joj budućnost izgledati, ne može da kaže.
– Prosto ne znam gde će me život postaviti. Ako je to selo, onda ću se truditi da mi tu bude još bolje i svakako nastaviti da se bavim onim što volim ovde, a grad je svakako blizu. S druge strane, ako to ne bude ovde na selu nego u gradu, grad opet ima svojih prednosti, a uvek ću imati gde da se vratim. Moji vršnjaci misle kao i ja – zaključuje Ivana.
Ona je zaljubljena u pozorište, pa će okušati sreću na Fakultetu dramskih umetnosti. Ako ne uspe, ostaje joj medicina. Ili, ostanak na selu. I sve je u redu – tako danas priča Ivana Mileusnić.